JAANIMARDIKAS V OSA
On kevad täna sõbralik ja usin on ta ka. Ei väsi ju, ei väsi ju, nii rõõmsalt töötab ta!
Nüüd sulisevad ojaveed kõik puhtaks pesevad ja sumisedes aiad need seal juttu puhuvad.
Akaatsia ju õitseb, näed, on kirsid puhkenud. Ja õunapuud ja õunapuud on valges õiterüüs.
Nii lahke päikesega koos on kevad töötanud: sõbralik ja usin ta, tal loodust kaitsta püüd.
LOMP
Ma kukkusin!
Korralagedus!
Korras.
KUTSIKAS
Ju tantsib päike taevavöös ja kõlab linnuhääl.
Kuid liiklusvalvur oma töös kui dirigent on sääl, kui dirigent on sääl.
Me jalutame tänaval, me ju kaks sõpra head!
Mu sõber naerul avalal, sa kaasa naerma pead, sa kaasa naerma pead.
Volodja, kuule, Volodja! Luba hetkekski hoida! - Lased ta minema.
No kasvõi üheks minutiks. - Lased lahti, aga ma ei saa temata elada.
Ei lase, kohe mingil juhul ei lase. - Noh, ehk siis, aga hiljem.
Istu siin!
Tule siia, varju.
Kukkus! Ma ei saa teda enam kätte.
Rahune, me ostame sulle uue nuku. - Mulle pole uut vaja, ta ju upub!
Ettevaatlikult, ära määri kleiti ära.
Mis siin toimub?
Ta päästis minu Ljalja. - Väga hea. Kelle oma see kutsikas on?
Ema, võtame ta endale. Ta on võrratu!
Mis? Koer meie majja?! - Mis siis ikka, läheme omanikku otsima.
Vabandage, ega see pole teie koer?
Ei, aga kui ta on kaotsi läinud, võtan ta meelsasti endale.
Kus on Pontu? Sind küll!
See on ju Pontu! - Tasa!
Küllap ta on midagi korda saatnud, kui juba miilits teda veab.
Tuleb veel vastust anda. Hoia keel hammaste taga!
Poisid, on see teie koer?
No mis sa tikud ligi!
Ma ei taha hoida keelt hammaste taga. Onu miilits, ta on meie...
Tähendab, mitte meie, see on minu koer - Pontu.
Sul on hea koer. Võta.
Pontu! Tule minu juurde, Pontu!
Noh, Pontu...
Me jalutame tänaval, me ju kaks sõpra head!
Mu sõber naerul avalal, sa kaasa naerma pead, sa kaasa naerma pead.
Jutustas Pastella